Du var nær død som dreng.
Tidligere i "Fringe"...
Jeg blev besat af at skulle redde dig.
Det husker jeg intet af.
- Jeg kan ikke lade Peter dø igen. - Hvad mente du med det?
Jeg designede et apparat til at krydse tidshorisonten -
- for at afhente min døende søn.
- Walter, jeg må fortælle ham sandheden. - Tingene har aldrig været bedre.
Jeg kan ikke miste ham igen. Det kan jeg ikke.
Gid mig tid til at blive klar. Jeg beder dig.
Næste stop, Boston Centralstation.
Skift til orange linje, sølvgrå linje, samt alle lokalruter.
Har du lidt mønt?
Undskyld, frue, har De lidt mønt?
Tak, Gud velsigne dig.
GUD SER MÅSKE MED
Sir? Har De lidt mønt?
- Nej. Nej, desværre. - Hvad De end kan undvære...
Tak. Gud velsigne Dem alligevel, sir.
Ankomst på spor 18, eksprestog nummer 331...
Ankommer nu til Boston Centralstation.
Har De lidt mønt?
Åh, Gud. Åh, Gud.
Nej. Luk mig ud herfra! Hjælp!
Luk mig ud herfra!
Peter, jeg har kæmpet med denne...
... ufattelige hemmelighed.
Læg en besked.
Det er Peter, tag telefonen.
Walter, det er Peter.
Din søn Peter.
Kom nu, Walter. Tag telefonen. Walter, løft røret -
- og tryk på den firkantede sorte knap ved siden af det røde blinkende lys.
Ok, så. Når du hører det her, så saml dine ting.
Olivia har lige ringet om en hændelse på et tog.
Jeg ved jo at du elsker toge. Det kunne måske live dig op.
Jeg henter dig om 15 minutter, okay?
Bemærker du noget underligt?
Ikke endnu, men giv det ti minutter.
Jeg snakkede faktisk om Walter.
Goddag, jeg er dr. Walter Bishop.
Han har undveget mig. Han så ikke engang på mig -
- på køreturen herover. Han spiser ikke.
Jeg gav ham en ny pakke Prinsen Rolle, og han har ikke åbnet den.
- Har han sagt noget? - Nej.
Hele ugen er det som om han har været indhyldet i en slags -
- sorg.
Jeg har ikke bemærket noget.
Ih, dog.
Sir. Hvad laver De?
- Tjekker deres undertøj. - Deres undertøj?
De er vel bekendt med at ved en brat død -
- oplever ofre tit en pludselig tømning af urinblæren.
Og ind imellem ekskrementer.
- Kan De så komme ud af det her tog. - Han er sammen med mig.
Tak.
Jeg ved ikke, hvad der er sket for disse folk, agent Dunham.
Mit første gæt lyder på fælles hjerteanfald.
Døde disse mennesker af hjertestop på samme tid?
Måske var det en sympati-reaktion, eller smittende. Ligesom at gabe.
Kom nu, Walter, tror du virkelig på det?
Walter, underbygger din teori hvorfor alle lysene er gået ud i denne vogn?
Nej. Der burde være en batterireserve.
Medmindre det var dårligt vedligeholdt.
Agent Dunham.
Han gik forbi en mand, idet han trådte ind i vognen.
1,80, brunligt hår, iført en trenchcoat.
Og han er sikker på, at han kom ud af denne togvogn?
Manden talte ikke til ham, eller så direkte på ham.
Han forsvandt bare ned af trapperne.
Har vi ham på overvågningen?
Vi venter på nyt om de har fundet ham på nogen af optagelserne.
Agent Dunham.
Ryan.
Jeg har fundet det her derovre.
Du gode.
Undskyld, de herrer, den er min.
Tak skal I have.
Alle batterier er døde. Det er ikke kun lysene.
Det her er hendes mobil. Alt er dødt. Mobiler, bærbare, MP3-afspillere.
- Alt er fuldstændig udtømt. - Nogen teorier, dr. Bishop?
Nej.
Bortset fra at min første teori om fælles hjerteanfald nok er ukorrekt.
Jeg må have et par af disse lig med tilbage til laboratoriet.
Seks eller syv burde række.
Vi har et billede fra et af overvågningskameraerne.
Hvem er ham der?
Og hvordan kunne han dræbe alt om bord på det tog?
Usædvanligt. Døende organismer kæmper for de sidste vejrtrækninger.
Disse mennesker lader til bare at have fået slukket for kontakten.
- Hvordan kører det herinde? - Hej, Peter.
Ikke for godt.
Tag prøver af denne mands lunge, hjerne og hud.
- Der er noget fordækt her. - Jep, min lønningspose.
Hvad det end er, håber jeg du kan få mening ud af det, Walter.
Walter, hvad er der med dig?
Er der noget du gerne vil snakke om?
Nej. Alt er i den skønneste orden.
Astor, vis mig de celleprøver fra før.
Usædvanligt.
ATP-koncentrationen er exceptionelt lav.
Processen burde fortsætte i timevis selv efter døden.
Denne mands mitokondrie holdt op med at fungere -
- langt før den burde.
- Tag gerne prøver af resten... - Hvad med at jeg tog prøver af resten...
- og se, om der er en tendens. - Og ser, om der er en tendens?
Hvad er det du mener, Walter?
Noget var i stand til at trænge ind i folks mitokondrier og...
Tømme dem, ligesom batterierne i de elektriske apparater på toget.
Det var ikke deres hjerter der stoppede, det var hver eneste celle i deres kroppe.
Hvad tror du kunne gøre noget sådant?
Jeg har ingen anelse.
For tyve år siden ville en person gå igennem Boston -
- og dukke op på i gennemsnit ti forskellige overvågningskameraer.
Nu er det i hundreder.
- Skidt for privatlivet, men godt for os. - Jeg bad dem sætte hver kilde -
- til en forskellig monitor, så vi får en fornemmelse for ruten. Spil den.
Han forlader togstationen, krydser Ferris Avenue og fortsætter nordpå.
Det her er fra volden på Howard Street. Han runder hjørnet.
Dér går han ind på en café.
Han tilbragte næsten tre kvarter indenfor, og forlod så stedet.
Fyren slagter et helt tog, og så spiser han et måltid?
Og sporet ender blindt der.
Efter han forlod caféen, kan vi ikke finde ham på nogen kameraer.
Men vi har et sted at starte.
Café Wilusa.
Ja, han var her i morges. Han kommer her konstant.
- En sær fyr. - Hvordan sær?
Han tegner konstant på ting. Servietterne og dækmåtterne.
- Hvad tegner han? - Noget matematik, tror jeg.
Helt ærlig, så ender min højmatematik ved udregningen af drikkepengene, så...
- Betaler han nogensinde med kreditkort? - Ind imellem.
Her. Det er ham.
"Alistair Peck."
Tak, det hjælper kolossalt.
Frit.
Send de to Bishop'er op, tak.
Disse matematiske formularer er usædvanligt komplekse.
Fysikere benytter diagrammer som disse for at skitsere ideer -
- om adfærden blandt subatomare partikler. De er uovertrufne.
Alistair Peck ASTROFYSIK
Det kunne forklare hans hang til numerisk vægpynt.
Astrofysik.
Han underviser på MIT.
Hvis jeg forstår dette rigtigt -
- så har denne Alistair Peck taget Einsteins relativitetsteori -
- og vendt den på vrangen.
Jeg opfatter dele af den -
- der er takyoner afbildet her, men jeg kan ikke se deres relevans.
Men det bekræfter da at dr. Peck -
- arbejdede med kolossale mængder energi til, hvad han nu end skulle udføre.
BEVISMATERIALE
Hvad? Hvad gør I med mine ting?
Peck er her. Han er nedenunder.
Han er lige vandret ind fra gaden.
Det forklarer vel alle de kirurgiske stykker værktøj.
Hvad gjorde De ved alle de mennesker på det tog?
Tolv uskyldige mennesker.
De mennesker er ikke døde, frøken.
Ikke permanent.
- Vel er de døde. - Men snart er de det ikke.
Selv om andre snart vil være det, er jeg bange for.
Dr. Peck, læg Dem ned på jorden lige nu.
Tag ikke mine beregninger. De betyder intet for jer.
Det står fint i min magt at sørge for, at I aldrig vil kunne tage i besiddelse -
- de ting jeg har brug for.
- De har implanteret et faraday-bur. - Hvad snakker du om, Walter?
Et skjold der skaber en tidslomme omkring ens krop. Selvfølgelig.
Selvfølgelig hvad? Hvorfor skulle han have brug for en tidslomme?
- Det er jo fantastisk. - Dr. Peck, hvad gør De?
Dr. Peck.
- Walter, hvad sker der? - Fald ned.
Jeg sagde, ned på jorden.
Har De lidt mønt?
Jeg beklager, at De må igennem dette endnu en gang.
Åh, Gud.
Åh, Gud. Luk mig ud herfra!
Læg en besked.
Walter, det er Peter.
Din søn Peter.
Ok, så. Når du hører det her, så saml dine ting.
Olivia har lige ringet om en hændelse på et tog.
Jeg ved jo at du elsker toge. Det kunne måske live dig op.
Jeg henter dig om femten minutter, ok?
Bemærker du noget underligt?
Ikke endnu, men giv det ti minutter.
Jeg snakkede faktisk om Walter.
Undskyld, jeg er dr. Walter Bishop. Er dette vognen?
Lige derovre.
Det må være vognen.
Ih, dog.
Her er den umiddelbare rapport.
Døde disse mennesker af hjertestop på samme tid?
Måske var det en sympati-reaktion, eller smittende. Ligesom at gabe.
Walter, underbygger din teori hvorfor alle lysene er gået ud i denne vogn?
Nej. Der burde være en batterireserve. Medmindre det var dårligt vedligeholdt.
Jeg må have et par af disse lig med tilbage til laboratoriet.
Seks eller syv burde række.
Agent Dunham.
Han gik forbi den mistænkte, idet han trådte ind i vognen.
Han siger at manden var iført en regnjakke.
1,80, brunligt hår. Han skulle have rørt ved rækværket. Vi tjekker fingeraftryk.
Davs. Ham fra toget, sagde han noget til dig?
- Ja. - Hvad sagde han?
"Jeg beklager, at De må igennem dette endnu en gang."
"Endnu en gang"?
Og hvad så?
Han trådte ned af trappen og gik sin vej.
Agent Broyles, agent Dunham.
Alle batterier er døde. Mobiler, bærbare. De er fuldstændigt tømte.
Ryan.
- Jeg fandt det her på gulvet derovre. - Du gode.
Tak, tak. Den er min.
Han fandt den på gulvet derovre.
Tak.
FØDERALE HUS BOSTON
- Var mitokondrierne udtømte? - Jep, fuldstændig drænede.
Ofrene døde ikke af fælles hjerteanfald, de blev drænet for biologisk energi.
- Ligesom deres mobilbatterier. - Jeps. Spørgsmålet er hvordan.
Walter arbejder videre. Jeg giver lyd, hvis han finder frem til andet.
- Okay. - Dunham.
Vi har fået identificeret fingeraftrykket fra togvognens rækværk.
Vi var heldige. Det matchede et NASA havde i arkivet.
"Doktor Alistair Peck." Hvad lavede han hos NASA?
Han stod angivet som del af en tænketank.
Vi ved ikke meget mere end det lige nu.
Vi ved at han bor her, Inman Street nr. 412.
Frit.
Send de to Bishop'er op, tak.
ASTROFYSIK
Mr. Peck har muligvis arbejdet på projekter for NASA -
- men han bliver ansat lokalt.
Astrofysik, underviser på MIT.
Hvad?
Jeg har kolossalt deja vu.
Ja. Jeg læste et sted at deja vu er skæbnens måde at fortælle en -
- at man er præcist, hvor man skal være.
Og derfor føler man, at man har været der før.
Man er på lige linje med ens skæbne.
Tror du på det?
Nej. Det er lidt for mystifistisk til min smag.
Jeg får dem aldrig selv -
- måske fordi jeg ikke er på linje med min skæbne.
- Se lige her. - Hvad er det?
Et fotoalbum.
MIG OG ALISTAIR
Okay, men hvem er Dig?
Hvad hedder Dig?
Nå, men en af dem må jo komme tilbage før eller senere.
Helst før.
Skal vi tage hjem nu?
Jeg er træt af at vente.
Olivia...
... må jeg eventuelt køre med dig? I din bil.
Jeg kan ikke køre hjem sammen med ham.
- Jeg kan ikke se på ham. - Walter. Du kan ikke blive ved.
Peter ved at noget gør dig oprevet.
Jeg har skrevet et brev til ham.
I stedet for at jeg stammer mig igennem fagter og udbrud -
- så er et brev langt mere præcist.
Det forklarer alt i præcis de rette ord.
Bortset fra at hver gang jeg tror at jeg er klar til at fortælle ham det -
- så forestiller jeg mig hans reaktion, når han læser det.
Jeg kører den scene om og om igen i mit hoved -
- og hver gang er udfaldet frygteligt.
Men jeg skal nok gøre det.
Men først...
... venter jeg på noget, agent Dunham.
- Noget vigtigt. - Folkens, se lige det her.
Skabeloner. Forme.
Hvad er de til?
Man bruger dem til at støbe maskindele. Men de virker håndlavede.
Denne er dateret til for måneder tilbage.
Denne her er endnu tidligere.
Han benævner dem prototyper.
Men prototyper på hvad?
MASSACHUSETTS INSTITUT FOR TEKNOLOGI
Alistair Peck var professor her i seks år.
Hans fokus... Eller besættelse var partikelacceleration.
At skabe ormehuller uden en partikel-kollisator.
Siger De at dr. Pecks ekspertise bestod i tidsrejser?
Han kom med den ene teori efter den anden, hver gang henover vores hoveder.
- Det må være frustrerende for cheferne. - Pinligt er en bedre betegnelse.
De ville gerne fyre Alistair, men han sagde selv op for et år siden.
Er det hans kone?
Den forlovede. Hun hedder Arlette.
- Kan De huske hendes efternavn? - Det mindes jeg ikke, nej.
Havde han andre venner? Nære bekendtskaber?
Det var det sørgelige. Han var venlig mod alle, men omgikkes ingen.
Jeg tror at jeg var hans eneste ven.
Alt De kan huske om mr. Peck -
- kunne være vigtigt.
Alistair sendte disse til mig for et halvt år siden til korrektur.
- Han så dem gerne udgivet. - Må vi tage dem?
De samler bare støv her.
De er tætskrevne. De fleste ville kalde det volapyk.
Jeg kender tilfældigvis en der er flydende i volapyk.
Jeg er færdig.
Om små tyve år og med hjælp fra andre fantastiske hjerner -
- så vil jeg kunne begribe denne information.
Alistair Peck har defineret nogle ekstraordinære teorier -
- og er muligvis i gang med at implementere dem.
Hvilket vil sige?
At han muligvis er i stand til at rejse i tid.
Antageligvis.
Einstein teoretiserede selv over det.
Ti formiddag, elleve formiddag.
Han antog at hvis noget kunne få et objekt -
- op over lysets hastighed, så ville tiden begynde at bøje sig.
Når de to folder mødes -
- så vil det kræve en kolossal mængde energi for at absorbere tidsspringet.
Fra alle mulige energikilder. Fx computerne, telefonerne.
- Og alle i hans nærhed. - Ja.
Så det du siger, er at Pecks rejsen i tid -
- slog disse mennesker ihjel. - Det er min teori, ja.
Og Olivia, hvis det passer -
- så har vi måske allerede pågrebet denne mand.
Måske indtil flere gange.
Jeg har fundet hans forlovede.
Bilen på en af billederne er registeret til en "Arlette Turling".
Hende kørekortsdata kommer her.
Det er hende. Find ud af, hvad du kan. Hun er vores eneste forbindelse til Peck.
Tredje bind er ukomplet.
Der er et håndskrevet afsnit bagpå -
- og så stopper teksten.
Det ufærdige kapitel hedder: "At fuldende Arlette-princippet".
- Hvad sagde du lige? - "At fuldende Arlette-princippet".
Jeg tror jeg ved, hvorfor Peck gør det her.
Arlette Turling blev dræbt i et biluheld for ti måneder siden.
Den 18. maj.
Hvad nu hvis Alistair Peck rejser tilbage -
- for at redde hende?
Sorg kan drive folk ud på de vildeste overdrev.
Når man ser på mængden af energi -
- som blev udtømt da han landede på stationen i morges -
- så via Pecks egne teorier -
- vil jeg antage at vi var vidne til et lille tolv-timers spring.
Et spring på ti måneder ville have frygteligt resultater.
- Hvor mange tilskadekommende? - Det afhænger af, hvor han landede.
Hundreder.
Det er sgu sært.
Jeg søgte på Pecks mobiltelefon, da vi havde identificeret ham som mistænkt.
Han havde ingen.
Men Arlette Turlings nummer er stadig aktivt.
Nogen betaler da regningen.
I det forgangne døgn er det mobiltårn -
- som har håndteret signalet fra Arlettes mobiltelefon, et tårn i nærheden af -
- Albany Street. - Hvad er der nær Albany Street?
MIT.
Hvad laver han på MIT? Professoren sagde hun ikke havde set ham i et år.
Tja, Walter har et laboratorium her, måske har Peck et laboratorium der.
Ifølge arkivet -
- så var Pecks laboratorium, mens han var professor her Laboratorium 107.
Er der vinduer i det laboratorium? Få jeres folk op på taget.
- Er de våben strengt nødvendige? - Er du okay?
- Skal jeg køre dig hjem? - Nej, Peter. Nej.
- Bare bliv der. Agent Broyles. - Agent Dunham.
Hvis vi har ret, så handler dette for Peck -
- om at bringe en afholdt død tilbage til livet -
- og i så fald har Peck og jeg noget til fælles.
- Lad mig snakke med ham. - Walter.
Og vel er jeg klar over at kun ved at dræbe ham -
- kan vi sikre at han ikke springer -
- men hvis jeg kan snakke med ham, kan jeg måske overbevise ham om at stoppe.
Jeg beder dig.
Lad os snakke med Broyles.
Ja.
Vent. Jeg er ingen trussel.
Jeg er en ambassadør.
Jeg ved godt, hvem De er.
De er dr. Walter Bishop. Jeg har læst Dem.
"Nye fronter indenfor Genetisk Hybridisering".
Og jeg ved at hvis De ville -
- så kunne De forsvinde herfra på et splitsekund.
Stol nu på mig.
Vi ved jo begge to at der er visse ting, man tager for givet.
Naturens love, for eksempel -
- som ikke nødvendigvis er bindende.
Der er steder på denne jord -
- hvor to og to i sandhed ikke er fire.
De har regnet ud, hvordan man bøjer tid.
Men De er kun interesseret i at rejse tilbage til fortiden.
Målet for Deres næste spring er 18. maj.
Så ved De det altså.
Den 18. maj. Ja.
Lad være med det. Stå ikke der.
Der er snigskytter udenfor. Hold Dem fra vinduet.
- Jeg håber, han ved hvad han gør. - Hvorfor er De her?
Hvad vil De egentlig?
Mine beregninger viser, hvad De allerede må vide.
En kolossal mængde energi -
- som bliver drænet fra hvor end De lander -
- med et stort antal dræbte til følge.
- Men hvert nyt spring visker tavlen ren. - Nej.
Hvis De genforenes med Deres forlovede, og De hiver hende ud af den bil -
- så vil ofrene fra denne sidste enorme nulstilling forblive afdøde.
Hør...
På dagen for biluheldet havde vi et skænderi.
Arlette bad mig gå med ned til en butik -
- og forudregistrere bryllupsgaver.
Og jeg sårede hendes følelser og gik.
Idet jeg gik, blev jeg opmærksom på noget på horisonten.
En stor rød kugle.
Det var en varmluftsballon, som stod tøjret i udkanten af byen -
- ude på en mark.
Jeg tilbragte hele dagen på den mark -
- og stirrede på den ballon.
Og så fik jeg mit svar.
Jeg fik en åbenbaring om, hvordan man fysisk føjede mine teorier til tidsrejser.
Jeg sad på den mark i samme øjeblik, hendes bil blev ramt.
Den 18. maj, klokken 14:18.
Hvis jeg bare havde gjort som hun bad om og sagt...
"Selvfølgelig går jeg da derned sammen med dig" -
- så ved jeg at intet af det var sket.
Jeg vil springe tilbage.
Men jeg springer tilbage til den tomme mark, Walter.
Og så dræner jeg kun energien fra plantelivet.
Energien vil spredes, ingen vil dø -
- og jeg trækker Arlette ud af den bil og redder hendes liv.
Jeg ved godt, hvorfor du ikke er sprunget tilbage til den 18. maj endnu.
Du ved ikke hvordan.
Du har endnu ikke kunnet springe længere tilbage end til det tog.
Hvad skete der?
Få det signal op og køre igen.
Du anslog tidbøjningen via en polynomium i syvende potens.
Men du begik en enkelt lille fejl. Til den afstand du har brug for -
- skal den være mindst ni.
Jeg har også læst dig.
Vi kan ikke få den op igen. Han har slukket for radioen.
Få et hold derop nu.
Jeg forklarer dig hvordan du gør det, men jeg siger også til dig -
- at du ikke kan gøre det. - Jeg skal gøre det.
- Du vil aldrig kunne leve med følgerne. - Jeg sagde jo, at ingen ville dø.
Det er ikke de følger, jeg snakker om.
Jeg stræbte også efter det uopnåelige, og jeg lykkedes.
Jeg sprang ind i et andet univers -
- og tog en søn der ikke var min.
Og siden da er ikke en dag gået -
- uden at jeg har været tynget af den handling.
Jeg vil nu fortælle dig noget -
- som jeg aldrig har fortalt en levende sjæl.
Før jeg tog min søn fra den anden side -
- havde jeg aldrig troet på Gud.
Men det faldt mig ind -
- at mine handlinger havde forrådt Ham.
Og alt der var hændt mig siden, var Guds straf mod mig.
Så nu leder jeg efter et tegn på tilgivelse.
Jeg har bedt Gud om et tegn på tilgivelse.
En bestemt, en hvid tulipan.
Tulipaner blomstrer ikke på denne tid af året, om de så er hvide eller ej.
Men han er jo Gud.
Og hvis Gud kan tilgive mig mine handlinger -
- så måske...
... er det indenfor mulighedens grænser -
- at min søn kunne blive i stand til også at tilgive mig.
Walter, Gud er videnskab.
Gud er polio og influenza-vacciner og MR-maskiner og kunstige hjerter.
Hvis du er videnskabsmand, så er det den eneste tro vi behøver.
Tillad mig at tjene som et formanende eksempel.
Der kommer følgevirkninger.
Hvis du hiver Arlette ud af den bil -
- så kan du ikke vide hvad dine handlinger ændrer, men de vil forandres.
Det er ikke vores opgave at justere på universet.
Og du vil aldrig kunne se på hende igen, uden at blive mindet om det.
Ligesom hver gang jeg ser på min søn.
Jeg har sprunget gennem vanviddet for at kunne indse dette.
Og det vil du også.
Du beder mig om bare at lade hende ligge der.
Nej, nej, nej. Stop, jeg er ok.
Mine herrer, mine herrer. Vi kommer ikke til at huske dette.
Forstår I ikke? Vi kommer ikke til at huske no...
Betjent med behov for assistance.
Modtaget, hvor er du?
Jeg er på Inman Street nr. 412.
Det er sgu sært. Jeg søgte på Pecks mobiltelefon -
- da vi havde identificeret ham som mistænkt.
Han havde ingen.
Men Arlette Turlings nummer er stadig aktivt.
I det forgangne døgn er det mobiltårn -
- som har håndteret signalet, et tårn i nærheden af...
Albany Street.
Dunham.
Alistair Peck er tilbage på sin bolig. Seks døde.
Inklusiv to betjente fra Boston politi.
Vi bliver nødt til at eliminere ham, før han springer igen.
- Jeg har ham i sigte. - Skyd.
Så du besluttede at tage med mig?
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også d...
Levér til W. Bishop Den 18. marts 2010
Jeg har ikke set dig med det brev længe. Alistair døde for næsten et år siden.
Det er i dag at jeg skal sende det.
Åbn det.
Alistair følte vist at hvad det så end var, kunne han trygt overlade det til dig.
Han ville ikke have forseglet det, hvis jeg skulle se hvad der var i.
... ufattelige hemmeligheder så...
Walter. Jeg har noget til dig.
Jeg har repareret din LP-afspiller.
Jeg ville bede dig om at holde den ude af laboratoriet, men det gør du jo ikke.
Tak, Peter.
Jeg tænkte, lidt musik kunne live dig op.
Walter, jeg ved at du har været ved siden af dig selv i de sidste uger.
- Hvis der er noget du vil snakke om... - Nej.
Noget tyngede mig.
En beslutning.
Jeg har det fint.
Okay.
Jeg går til køjs.
[DANISH]